Nej!
Derfor har jeg ikke lavet lektier, mrs Bleckner. Det beklager jeg.
Vi prøver en gang til. Din matematikopgave, mr Miller.
Og sig ikke, "at min hund åd den" -
- eller "min mormor døde".
Det er snarere en kombination.
Min mormor hjalp mig med lektierne ...må hun hvile i fred...
...og min hund angreb og åd hende.
Derfor har jeg ikke lavet lektier. Min hund åd min mormor.
Du er en historiefortæller, Thomas. Ved du, hvad historiefortællere gør?
Nej, de... Jo, de fortæller historier.
Jeg synes, at du og din fantasi skal besøge rektoren efter skole.
- Jeg tror, du kender vejen. - Jeg vil bare sige en ting.
- Thomas, sig det ikke. - Men hun...
Hør efter, elever. Det her er rektor Hampton.
En gæst fra Det Hvide Hus vil være til stede ved fredagens bal.
Thomas Miller, jeg holder øje med dig. Så ingen narrestreger,
Det var alt.
Lærerne forstår mig ikke, og hvad så? De er ikke rockstjerner.
Det er derfor, jeg foreslog, at du skal tale mindre.
- Hej, Drake. - Hvad så, Mildred?
Så hvad vil i finde på i dag? Låse mig inde i et skab?
Ved i, hvad der er sjovt? At hejse mig op i flagstangen!
- Hvorfor finder du på ideer for ham? - Det er han selv for dum til.
- Kaldte du mig dum? - Se selv. Han fatter ingenting.
- Nu er det ude med dig. - Vi må hellere gå.
Ja. Kom, vi går.
Det vil efterlade et mærke. Hvem er du?
Cliff Randall, den nye lærervikar.
Ikke noget godt første indtryk, vel?
Det afhænger af, om du er min lærer. Jeg er god til at smiske.
- Tak skal du have. - Selv tak.
Han er ikke kun en pæn lærer. Han ville være en flot rockstjerne.
Hvad siger du, Jackie? Du kan jo lide mig.
Det fungerer ikke for mig.
Sådan er vores forhold, Jackie. Vi har før talt om det.
Så hvis jeg forstår det her rigtigt, er jeg den eneste i hele verden -
- som faktisk lytter til dig og dine skøre historier.
Og selv om jeg kan have følelser for dig...
...venter jeg tålmodigt, indtil du har bestemt dig.
- Jeg skal udforske mulighederne. - Jeg er dit eneste alternativ!
- Madison Cramer. - Madison Cramer?
- Det kunne da godt ske. - Vent, det ringer.
Hallo? Ja, han er her. Det er planeten Jorden.
De vil vide, hvornår du kommer tilbage.
Alle ved, at Drake inviterer Madison med til ballet!
Madison, kan du forklare dit forhold til Drake?
Drake var den første, jeg mødte, da jeg begyndte på skolen.
Og når han ikke er så dum...
...er han ret charmerende.
- Drake blev min laboratoriemakker. - Og Madison blev min pige...
Drake, nu er du igen dum.
Mr Reese bad os dissekere et dyr, og jeg sagde til ham...
...at jeg ikke ville gøre det. - Reese er en sær fyr.
Har i set tingene i dåserne?
Reese er afgjort en psykopat.
- De ved det åbenbart ikke. - Ved hvad?
Glem det. Jeg har sagt for meget. Kom, så går vi, Hoffman.
- Hvad ved vi ikke, Miller? - Reese er ikke engang lærer.
Nu gør du det igen.
Min far har, som I ved, forbindelser i Det Hvide Hus. Han fortalte alt.
Biologilokalet er faktisk en statslig arbejdsplads -
- hvor Reese arbejder under dække. En OIA-, IBM-, ATM-type.
- Vil i høre mere? - Nej. Vent lidt... jo.
Sig det... ikke. Okay, sig det.
Han udformer et kemisk våben, der er så farligt -
- at hvis det kommer i kontakt med huden -
- brænder huden op, indtil kun knoglen er tilbage.
- Sagde du, indtil kun? - Knoglen er tilbage, ja.
- Hvis man altså overlever. - Alle ved, at Miller altid lyver.
Hvorfor skulle vi tro på hans smøre nu?
- Tror du, jeg ville spøge med det? - Vis os det på laboratoriet.
Det går desværre ikke, fordi laboratoriet er låst, og uden...
Kom, Mildred.
- Går du med, Chapman? - Nej.
Der er skræmte mennesker her, som har brug for en beskyttende mand.
Madison, jeg er ked af, at du ikke har en rigtig mand.
Okay, nu går jeg ind. Sker der mig noget...
...så sig til skoleavisen, at jeg levede en sjettedel af et helt liv.
Du er så syg.
- Jeg håber, han har det godt. - Hvad? Kan du lide ham?
- Hører jeg rigtigt? - Ja, Drake.
Ja, han er superflot! Jeg vil overdænge ham med kys.
Efter 30 sekunder? Han er så dum!
- Du har et problem, ikke? - Det vil jeg ikke fortælle dig!
- Fedt. - Han er færdig.
Jeg fik det på mig! Det brænder på huden!
Hjælp ham, Drake. Han er min nabo!
- Thomas Miller er kun et skelet! - Jeg troede, at han var din nabo.
Se, hvad i har gjort? Hjælp mig! Red mig!
Hjælp!
Dette er ikke en øvelse. Vi er nødt til at evakuere bygningen.
Løb ikke. Gå på række. Gå hurtigere, hvis i ser flammer.
Okay, det er ikke en øvelse! Det er ikke en øvelse!
Følg hånden! Følg hånden!
Rektor Hampton?
Vi skal forlade bygningen!
Jeg håber virkelig, at det ikke er endnu en narrestreg!
Du ville måske ønske, at det brændte.
Som sagt, mrs Miller: Jeg tolererer ikke flere numre.
Især ikke af din søn. Kom.
Træd ikke på mig! Tro ikke, at jeg ikke så det!
- Hvad skal vi gøre? - Vi kan slå en streg over det.
- Slå en streg over det? - Det var et forslag.
Du virkede usikker, så jeg foreslog noget.
Mrs Miller. Dit barns overtrædelser tager ikke kun min tid og energi -
- men nu udsættes eleverne også for fare.
Hvad har han da ellers gjort?
- Det er jo kun et par småting... - Miller-mappen.
Er det virkelig alt det her?
- Denne gang har jeg dig. - Jeg har tænkt mig at benægte alt.
- Du er dækket af en klæbrig masse. - Det er kun indicier.
Ved du hvad, Thomas? Du virker som en rar dreng.
Hvis du vil, kan vi bytte skjorter.
- Nej, det er i orden. Ellers tak. - Jeg vil gøre det for din skyld.
Så din mor arbejder for Hampton? Jeg formoder, at hun er derinde.
- Det må være surt. - Hvad er surt?
At have en mor, der arbejder for chefen.
- Det medfører visse komplikationer. - Er din far også derinde?
Han turnerer med Ryan Sheckler.
- Hvordan så det ud? - Det var skideflot, makker!
Men det fortæller jeg ikke til ret mange.
At han er Ryan Shecklers træner? Jeg ville sige det til alle!
Så han overdriver sine historier... Og hvad så?
Hvornår er det overdrivelse, og hvornår er det en fed løgn?
- Det ved jeg ikke. - Det gør jeg.
Sidste år sagde din søn, at en anakonda var flygtet fra dyreparken -
- og havde bosat sig på skolens toiletter.
Børnene var så bange, at de ikke turde gå på toilettet i en uge.
- En overdrivelse af sandheden? - Nej, det er en løgn.
Drengen lyver. Han er en løgner!
Hvis du vil have, at jeg skal aflevere min opsigelse -
- så går jeg og tager Thomas med. Du får det, som du vil, okay?
Jeg kan arbejde ekstra. Vil du have kaffe, sir?
Nej.
Claire, bliv her. Thomas bliver her.
Hvis Thomas vil med til ballet og møde præsidentens datter -
- skal vi finde en måde at få Thomas til at tale sandt på.
- Det accepterer jeg. - Han får en betinget dom.
En hændelse til og han bliver bortvist.
Du skulle holde op med at lyve, og jeg skulle holde op med at råbe.
Hvordan skal jeg kunne holde min del, når du ikke kan holde din?
Thomas? Lad nu være.
Det her er sværere, end det behøver at være.
Det er svært at være både mor og far, ikke?
Nej, skat. Du og jeg gennemgår en separation.
Det er ikke let, men vi kan ikke bruge det som undskyldning.
Dine løgne og min råben.
- Kan du holde op? - Jeg vil forsøge.
- Og du? - Jeg vil gøre mit bedste.
- Det er en aftale. - Vi krammer på det.
Jeg elsker dig.
- Hvor skal du hen? - Til Jackie.
Nej, du har stuearrest. Du må ikke forlade huset.
- Thomas? Thomas? - Hvad så, Hoffman?
Jeg keder mig. Min far og mine brødre ser fjernsyn.
Min mor... Nå nej, jeg har jo ingen. Skal vi finde på noget?
Jeg er blevet dømt.
Dommerens nøjagtige ord var:
"Du må ikke forlade huset."
- Vi ses om lidt. - Jeg må ikke forlade huset!
- Har du følt dig alene? - Ja, indtil for fem år siden.
- Hvad skete der for fem år siden? - Jeg mødte dig, din idiot.
Tror du, at livet styres af tilfældigheder eller er forudbestemt?
Hvor skulle jeg vide det fra?
Uanset hvad vi gør for at blive accepteret -
- ender vi bare på et tag og føler os som tabere.
Jeg har aldrig forstået det med at være populær.
Hvad gør én populær?
Du spørger den forkerte.
Ved du, hvad jeg tror?
Man skal bare være sammen med andre, der er populære.
Men der skal stadig være en, der er populær helt af sig selv.
En, som alle vil være ven med.
- Jeg vil gerne være den person. - Det ved jeg godt.
For det meste ved jeg ikke, hvad jeg føler, men...
...at sidde her med dig under himlen, stjernerne og månen...
Det føles faktisk rart.
Måske lidt romantisk eller sådan noget.
Ja, hvis Madison Cramer var her, ville hun kysse mig.
- Du fatter det ikke, vel? - Hvad? Hvad har jeg gjort?
Du sidder her med mig og taler om en anden pige.
Som for resten ikke er det mindste interesseret i dig!
Vi er nødt til at gøre noget. Luk øjnene.
Luk øjnene. Ellers smider jeg dig ned. På indkørslen, ikke græsset.
Nu er jeg bange.
Det er jeg også... for første gang.
- Jeg må hellere gå. - Det er dit tag. Jeg går.
- Bickelman sidder på min plads. - Undskyld, Thomas.
- Nej, Bickelman. Det er din plads. - Undskyld, Jackie.
Mr Miller, du har 45 minutter til at skrive følgende 1.000 gange.
Jeg vil ikke længere lyve.
- Gentag det. - Er det her ikke lidt gammeldags?
Jeg er en gammeldags dame. Gentag det.
- Jeg vil ikke længere lyve. - Flot. Skriv det nu.
- Nu skal jeg sætte håret. - Hos biavleren?
- Meget arbejde til én person. - Ja, det er det vel.
Men der er folk, der ville ønske, at de havde noget at lave.
Den ansvarlige ville nok sige undskyld, hvis han var her.
- Det ville han nok. Jeg er Albert. - Thomas Miller.
Så godtager jeg den. Din undskyldning.
Thomas Miller, du tabte lånerkortet.
Og denne Thomas Miller ligner dig på en prik. Mystisk, ikke?
- Der fik du mig. - Ja. Før jeg glemmer det...
Mrs Bleckner bad mig tjekke, om du har afsluttet din straf.
1.000 gange.
Det ser snarere ud som 2.000.
Jeg vil vise hende, at jeg har forandret mig.
Thomas, jeg giver dig en chance til.
- Til at forklare tryksværten. - Skyldig, sir.
- Hvordan er det at sige sandheden? - Underligt.
Du vil vel ikke sladre? Én ting til, så ryger jeg ud.
- Det her bliver vores hemmelighed. - Du er sej af en voksen at være.
Jeg håber, at dine forældre er lige så seje.
Du kender måske min mor. Rektors assistent, Claire Miller?
Ja, hun er en sød dame. Og din far?
Ham tænker jeg ikke på. Han er aldrig hjemme.
Okay, vi spiller på udebane.
Vi har ikke råd til fejl. Jeg tror, at i ved, hvad jeg mener.
Og jeg vil have dig, John Delma, til at føre os til sejr, okay?
Et øjeblik, træner. Må jeg lave en blitz?
Ikke i dag. Ingen blitz i dag.
Vi kommer til at spille bedre end nogen sinde, okay?
Hvis de kaster bolden...
- Hvorfor må jeg ikke lave en blitz? - Det gør vi ikke i dag.
Vi følger min plan, okay?
John vil nok lave en blitz. Betragt det som en gave til dig.
- Okay, samling! Hvem er vi? - Jets!
- Hvem er vi? - Jets!
Er din far træner for New York Jets?
Af og til udformer jeg deres forsvarstaktik.
Og jeg gør bare rent. Men det er bedre end ikke have noget job.
Thomas Miller!
- Hold fødderne på jorden, okay? - Okay.
- Joe Namath. - Det er min, Chapman.
Den må være et par dollar værd.
Lige siden jeg begyndte her, har du taget alt, hvad jeg har.
Jeg har ikke taget noget fra dig. Det er ikke retfærdigt.
- Og hvad så? - Giv mig min bold.
- Den her? - Jeg fik den af min far.
Far? Hvilken far?
Skateboard-faren eller Jets træner?
Eller regerings-faren? Hvilken far, Miller?
Hvem af dem gav dig den her?
Vil du have den? Så hent den!
Ja, at være under dække af skolen er perfekt.
Ingen fatter mistanke. Jeg kidnapper hende til ballet.
De vil betale hvad som helst for at få hende tilbage i live.
Jackie, er du der?
Jeg skal tale med dig.
Jeg var i kælderen og hørte en fyr snakke om -
- at kidnappe en pige til ballet!
Kom nu, Jackie, du skal svare. Hoffman, det er sandt.
Undskyld mig... Undskyld.
- Vi skal tale sammen. - Okay, men vi snakker ikke.
- Jackie, det er vigtigt! - Men ikke mine følelser?
Stilhed! Jeg har en vigtig meddelelse.
- Jackie, det er vigtigt! - Mr Miller, sæt dig.
Som i ved, deltog vores bedste elever i den nationale stilekonkurrence.
Jeg kan med glæde fortælle, at vores egen Madison Cramer vandt -
- med stilen, som hed: "At redde verden, minut for minut."
Tak. Og jeg tror virkelig, at vi kan gøre det!
- Hvis vi deler livet op i... - Tak, Madison.
Som belønning vil vores skole få besøg af en særlig gæst.
Jeg har vidst det i dagevis, men har ikke måttet fortælle det.
I aften vil vores efterårsbal beæres med et besøg -
- af USA's præsidents datter: Christina Adams.
Jeg kidnapper hende til ballet.
De vil betale hvad som helst for at få hende tilbage i live.
- Mr Miller, gå straks til... - Til rektoren.
Ned ad gangen, forbi biblioteket. Det er der, jeg skal hen.
- Til lykke. - Tak, Thomas.
- Præsidentens datter er i fare! - Endnu et nummer, Miller?
Nej, jeg hørte ham sige det i telefonen.
- Jeg skriver min afskedsansøgning. - Det behøves ikke, mrs Miller.
Efter det, du har været igennem, burde du forstå konsekvenserne -
- af en sådan afskyelig løgn, så jeg vælger at tro på dig.
Mrs Miller? Mød mig ved bjørnen.
- Ring til denne mand. - Dr. Nussbaum?
En begavet børnepsykolog. Han er ekspert i vrangforestillinger.
Tror du, min søn lider af vrangforestillinger?
Når Dr. Nussbaum har stillet en diagnose, vil han anbefale en skole.
Men du kan blive. Du er meget dygtig.
For det første er Thomas her. Thomas har vældig god hørelse.
Den eneste fejl ved Thomas er, at han troede, han kunne stole på dig.
Ironisk, at du er rektor, når du ikke har nogen principper.
Mr Randall, må jeg tale med dig?
Selvfølgelig. Hvad er der?
Det er en gammel historie, og jeg burde kunne håndtere den...
Lad mig gætte. Du ved noget, som ingen andre kender til -
- og du ved ikke, om du burde fortælle det eller ej?
Så hvad er det, du ved?
- Tja, det handler om... - Liv og død.
- Hvordan vidste du det? - Det er ikke noget nyt.
En person er virkelig i fare.
Et øjeblik, Thomas. Hallo? Ja. Fint.
Det er derfor, jeg er her.
Jeg ringer tilbage.
- Er nogen i fare? - Hvad? Det sagde jeg ikke.
Jeg ville aldrig sige sådan noget.
- Thomas? - Vi ses!
- Må du gerne være her? - Hvor er Albert?
Den anden rengøringsmand. Den seje.
Det er fredag. Albert har fri om fredagen.
- Hvornår kommer han tilbage? - På mandag.
Det er klart. Mandag. Tak.
- Albert, du er her! Godt. - Selvfølgelig. Hvad er der sket?
- Ville du kalde os venner? - Vi har kun mødtes én gang.
Ja, men har du en fornemmelse af, hvor det er på vej hen? B.V.F. A?
- B.V.F. A? En gang til? - Bedste venner for altid?
Det er godt. Giv mig din hånd.
Så hvad gør vi nu, kammerat?
Vi snakker sammen. Og jeg kan sige alt til dig.
Sådan vil jeg også helst have det.
De planlægger at kidnappe præsidentens datter til ballet.
Kom nu, Thomas. Er du klar over, hvad du siger?
- Okay, fortæl, hvad du ved. - Det er alt, hvad jeg ved.
- Bussen kører. Jeg løber! - Vent!
Vi ved alle, hvor stort det er. Det er en begivenhed -
- som aldrig før er sket på skolen.
Jeres opgave er at bevare roen og sørge for, at børnene er i sikkerhed.
Og endnu vigtigere: Sørg for, at præsidentens datter er i sikkerhed.
Føl intet pres. Mor jer godt.
Mrs Miller, kan du blive et øjeblik?
Mr Bailey og jeg har talt sammen.
Vi føler, at det er bedst, hvis Thomas ikke kommer i aften.
Det går desværre ikke.
Du ved, hvad der står på spil, Miller.
Pressen vil være her. Jeg vil have, at alt lykkes.
Sig sandheden, rektor Hampton. Du ønsker, det skal lykkes for dig.
Mrs Miller, Thomas må ikke komme. Det er ikke til forhandling.
Skal du ikke svare? Sir, skal du ikke svare?
Mor, du er nødt til at tro på mig.
Præsidentens datter vil blive kidnappet. Det er sandt!
Disse historier er kun en måde for dig at få opmærksomhed på.
Men du er ikke alene. Jeg er her, og din far venter på dig.
Westpark Middle School vil aldrig blive sig selv igen -
- efter besøget af præsidentens datter.
Hos os er Madison Cramer, mønsterelev og stileskriver.
Hvad fik dig til at skrive din vinderstil?
Vi har ikke råd til at fokusere på noget andet end nuet.
Hvis vi sænker tempoet og lever et minut ad gangen...
Tak, Madison. Tiden er slut.
- Venter du besøg? - Jeg er ikke særlig populær, så nej.
Medlemmer af præsidentfamilien har ofte op til ti livvagter...
Hun får brug for dem alle.
- Thomas? Kom lige her. - Hvad har jeg nu gjort?
Du glemte din skoletaske i skolen.
Heldigvis kom nogen forbi med den.
- Hej, Thomas. Kammerat. - Mr Randall.
Du havde ikke behøvet komme.
Efter vores samtale vidste jeg, at du havde noget på hjerte.
Tak, sir. Nu kan du tilstå.
Jeg mener... nu må du godt gå.
Jeg er ked af, at han er så underlig. Vil du have noget at drikke?
- Du virker lidt nervøs, Thomas. - Og du virker ikke tørstig.
Du har ret. Jeg er ikke tørstig.
- Jeg ville være alene med dig. - Du er skurken, ikke?
Hvis det gør mig til skurk at stille et par spørgsmål, så ja.
Glem, at vi talte sammen. Jeg ved intet. Der er tomt heroppe.
- Har du været hos rektor for nylig? - Jeg er der altid.
Har du bemærket noget usædvanligt?
...I forbindelse med Christinas besøg er sikkerheden høj.
- Undskyld mig. - Men i disse tider...
- Værsgo. Thomas? - Nej tak.
Jeg vil ikke foregive at være tørstig. Jeg er ude efter sandheden.
Thomas, husk bare, at skinnet kan bedrage.
Mor, vær meget forsigtig.
Kom, Fighter.
Hvordan ser jeg ud, hund?
- Det var hyggeligt at møde dig. - I lige måde.
Jeg skal hjem og i bad. Jeg skal være chaperone i aften.
Hvad du end gør, så gø ikke.
Alle ved, at jeg ikke gør, så hvis du gør, ved hun det.
- Thomas er en god dreng. - Ja, det ved jeg.
Men gør mig en tjeneste og sørg for, at han bliver på sit værelse.
Du kommer ikke til at se ham i lang tid.
Går noget nogen sinde som planlagt?
Ja, fordi vi arbejder med børn. Så går det aldrig som planlagt.
- Frank. Frank, er det dig? - Frank?
VI har en nødsituation. Du er nødt til at gøre noget.
Vi er nødt til at få dem væk.
Hvad er der?
På plads! På plads! Æd mig ikke!
Thomas, skat.
Jeg ville bare sige undskyld for alt, hvad der er sket.
- Kip? Jeg har brug for din hjælp. - Har Thomas det godt?
Han har det hårdt... pga. Os. Han håndterer det ikke så godt.
Skolen vil have, at han bliver hjemme, og vi skal finde ham.
- Er han parat til at tale med mig? - Vi er hans forældre!
Vi er nødt til at gøre alt for at få ham hen, hvor han skal være.
- Og det er derhjemme! - Okay.
Er Millers far skraldemand? Ikke sært, at han digter historier.
Jackie. De vil forsøge at skade præsidentens datter.
Jeg tror, at det er Randall. Du er nødt til at tro på mig.
- Hvorfor skulle jeg tro på dig? - Du er min bedste ven, Jackie.
Hvorfor så Madison Cramer, bedste ven?
Hvorfor er du helt besat af en pige, som du ikke kender?
Jeg kan lide hendes måde at tale på.
Kan du lide min måde at tale på?
- Kan du lide mig, Thomas? - Hold op, Jackie!
Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg kan måske forestille mig, at det er forudbestemt.
Og en ting til...
Jeg siger på forhånd undskyld for de gange, jeg kommer til at såre dig.
- Har du tænkt dig at såre mig igen? - Ikke med vilje.
Hvis det her med præsidentens datter er sandt...
- Hvad gør vi nu? - Jeg tager derhen og redder et liv.
- Og hvad skal jeg gøre? - Du er den eneste, jeg kan stole på.
Den eneste der ved, at du taler sandt.
- Du ser flot ud, Hoffman. - Mener du det?
- Ja. - Tak.
Så hvordan redder man nogen, når ingen tror på én?
Ingen våben, ingen finesser, ingen magiske kræfter...
- Det bliver en udfordring. - Jeg elsker udfordringer.
Næste!
- Beklager, du er ikke med på listen. - Hvilken liste? Der er ingen liste.
- Det er et skolebal, ingen natklub. - Miller, glem det!
Mr Miller, gå væk herfra.
Forsvind, begge to.
Hvad så, Miller? Hvem er din ven?
- Han vil måske spille med os? - Du er altid så morsom, Chapman.
- Hvad laver du, Safchik? - Smider papiret ud.
Bare smid det på jorden. Millers far samler det op.
Kan du ikke bede din far samle det op?
Hvem har sagt, at min far er skraldemand, idiot?
Idiot. Jeg kaldte dig idiot. Hvad vil du gøre ved det?
Hvad jeg vil gøre?
- Hvad jeg vil gøre? - Du svarer jo ikke.
Jeg vil gøre noget. Jeg behøver ikke sige hvad.
- Vil du gøre sådan, barske fyr? - Du er så godt som død!
Endnu mere affald til din far.
Hvad foregår der her? Thomas Miller, er alt i orden?
- Albert, hans arm er brækket. - Lad mig se.
Jeg tror ikke, at den er brækket, men vi skal lægge is på den.
Albert, jeg vil fortælle dig én gang til, hvad der vil ske i aften.
Folk vil måske tro på det, hvis det kommer fra dig.
- Præsidentens datter er i fare. - Du sagde det tidligere i dag.
Ja?
Ja, han er hos sygeplejersken.
- Vi skal væk herfra, Jackie. - Ja.
Tag det ikke personligt, men vi skal væk herfra.
Du skal ingen steder, Thomas.
Vi kan ikke lade dig løbe rundt og fortælle en masse historier.
- For det er ikke andet end det, vel? - Nej, bare en masse historier.
- Jeg ved, at du ved mere end det. - Måske, Frank.
Nu hvor sandheden er ved at komme frem...
...er det vigtigt, at du siger, hvad du ved om vores gæster.
Her har i sandheden, som jeg ser den.
I vil kidnappe præsidentens datter, og jeg vil stoppe jer.
Thomas, hvad gør du?
Kom!
Thomas!
Det kan i vist ikke lide, vel?
Thomas? Jackie?
Kom.
Dér, Jackie. Vi er nødt til at flytte os.
Følg mig.
Det her bliver en fantastisk historie.
Men hvem vil tro på Thomas Miller?
- Det afhænger af, hvordan det ender. - Hvordan mon det her ender?
Miller? Jeg skal sige, hvordan det ender. Det ender skidt for dig.
Beklager, Miller. Forkert hånd.
Kom nu!
Giv så slip!
Ind med jer! Jeg har jer.
Vi har forsøgt at sige det til jer, men i nægter at lytte!
Luk døren op, Miller. Ind med jer!
Nu løber i vist ingen steder.
Det er altid fyren med armprotesen.
Du har høje tanker om mig, Miller. Jeg følger blot ordrer, Miller.
- Giv mig skylden, Miller. - Hampton, den onde rektor.
Jeg bad din mor om at holde dig væk, men alligevel er du her.
Men jeg vil ikke lade dig ødelægge det, aftnen handler om.
- Og hvad handler aftnen om? - Det får vi se.
Men én ting er sikker: Ikke om Thomas Miller.
Hold Miller og hans ven indespærret -
- og væk fra mig og præsidentens datter.
Nu er du min, Mildred.
Ro i salen. Ro i salen!
Elever, forældre, lærere...
Jeg vil takke jer alle for at have gjort aftnen mulig.
Det slår jeres svigtende indsats -
- ved sidste måneds bedrøvelige kagesalg.
Men nu... lad os byde velkommen...
...til Amerikas yndlingsdatter: Christina Adams.
- Hvem er du? - Rektor Hampton.
Jeg vil se et id-kort.
Drake, du skal hjælpe os. Du aner ikke, hvad der foregår.
Hampton, Bailey og Randall er alle involverede i det.
De vil kidnappe Christina.
- Han siger sandheden, Drake. - Hør nu, Bert og Ernie.
Det er mit job at forhindre, at i to skaber problemer.
Okay. Forhåbentlig kommer han ikke så langt med hende.
- Så langt med hvem? - Det er lige meget.
Sig det nu!
Hele skolen ved, at Bickelman er forelsket i Madison.
Og i aften vil han lægge an på hende.
Bickelman? Bickelman, som spiller tuba?
Han er en superelsker. Det ved alle.
Piger kan lide fyren med tubaen.
Bickelman.
"Piger kan lide fyren med tubaen?"
Jeg ved ikke, hvor det kommer fra. Vi har ikke så meget tid.
- Vi kan komme ud her! - Det er vel din spøg?
Kom nu, Jackie.
Kom.
- Hvor er Miller? - Det behøver jeg ikke sige til jer.
- Hvad sagde du? - I depotet i kælderen.
- Hvor er Bickelman, tubaspilleren? - Hvad er der med ham?
Beklager, at du blev rodet ind i det her.
Alle ved, at man ikke lader sin bedste ven i stikken.
De er hernede. Jeg sagde jo, at jeg ville finde dem.
Og jeg har selvfølgelig hvidt tøj på.
- Og hvad så? - Jeg er trods alt en pige.
Herinde! De er fanget som to små rotter.
Knægten er væk!
- De var her jo lige før. - Hvor dum kan man være?
- Vi skal finde Thomas Miller. - Hvem er nu populær?
Ja, vi prøver deroppe!
- Det brænder! - Brænder det?
Det brænder!
- Hvad gør vi nu? - Springer.
- Vi skal nå frem til Christina... - Før mig? Er det planen?
Hvorfor er der altid en, der ikke kan holde sig væk?
Hvis man gør det, har man jo ikke noget at fortælle senere.
- Skal du ikke tage den? - Nej, det er ikke min.
Du kan ikke slippe væk. Skolen vrimler med politifolk -
- og vi behøver bare skrige rigtig højt.
- Okay, vi skriger ikke mere. - Det ville nok være klogt.
For den næste lyd, i giver fra jer, kan meget vel være jeres sidste.
Det er min.
Grissom. Sørg for, at helikopteren er på taget om ti minutter.
Nej, vi slipper helt sikkert væk. Jeg er ret imponeret af mig selv.
- Gør os ikke fortræd! - Slip mig!
Sæt jer ned! Ned på gulvet.
Sådan her gør vi: I to skal sidde her...
...og tælle til 7.430. Når i er færdige, kan i gå.
Det bliver sjovt. Begynd at tælle.
En, to, tre...
Thomas, er det okay at være bange?
Ja, det er okay at være bange.
Efter ballet tilbydes fotografering med mig og præsidentens datter.
- Et bifald til Madison Cramer. - Svøm, Bickelman.
På elevernes vegne byder jeg dig velkommen -
- og takker dig for dit besøg her. Her sker ellers aldrig noget.
Og jeg vil gerne takke dig for din fantastiske stil.
Det er sandt! Hvis vi bare inddeler vores liv i minutter...
Tak. Tak, Madison.
Det er en sand fornøjelse at repræsentere Det Hvide Hus.
Westpark Middle School rocker!
- Thomas, hvem låste jer inde her? - Jeg ved ikke, om jeg tør sige det.
- Miller, du følger med mig! - Nej, han bliver her.
- Jeg ved ikke, hvem der er god! - Frank Marquis, hemmelig agent.
Hemmelig agent? Du tilhører virkelig de gode.
Når præsidentfamilien viser sig offentligt, er vi der.
Oftest sker der intet. Jeg burde have troet på dig.
- Jeg er vist ikke så troværdig. - Du har skabt dig et ry.
Er du også hemmelig agent? Det er bedre end at vaske gulv.
Man defineres ikke af det, man gør, men af hvem man er.
Jeg ville have ringet, men jeg kan ikke finde min telefon.
- Vi skal finde ham. - Jeg tror, jeg ved hvordan.
Denne vej... Vi har travlt!
Thomas Miller?
Hallo! Jeg er her!
Jeg er her!
- Kan du se ham? - Nej.
Hold øjnene åbne. Signaler, hvis du ser ham.
Dermed har vi fået vores 33 minutter med Christina Adams.
Du er så dygtig til at danse.
Dette bal er fantastisk.
Nu har jeg dig!
Bleckner har en pistol!
- Åh gud! - Væk!
Forlad salen! Tøm bygningen!
- Thomas, vær forsigtig! - Gå et skridt tilbage!
Ellers er jeg nødt til at gøre noget meget ubehageligt.
- Slip mig! - Kom hen til skolen!
Thomas?
- Du kan ikke slippe væk. - Grissom. Malcolm J. Grissom.
Og jeg skal nok slippe væk.
Kom!
Slip hende, Grissom. Så bliver det nemmere for dig.
- Glem det. - Hjælp mig.
- Hvorfor gør du det her? - Jeg ville være hemmelig agent.
Og beskytte præsidenten og hans familie.
Jeg søgte jobbet 20 gange, men fik nej af psykologen.
Og hvis jeg ikke må arbejde for jer, vil jeg på arbejde imod jer.
Hvad er dine krav? Du har vel en liste med krav.
Netop, krav.
Jeg har krav, men jeg vil ikke fortælle dem til dig.
- Kom. - Christina!
- Hvor skal du hen? - Jeg vil redde Christina.
Thomas, du har gjort mere end nok. Lad nu profferne tage over, okay?
Kom nu.
- Jeg har brug for hjælp! - Ingen kommer for at hjælpe dig.
Er du uskadt?
Hvorfor redder i ikke Christina?
Knægten er ude. Jeg er på vej til taget.
- Hvor skal du hen? - CCristina har brug for min hjælp!
Tak!
- Du slipper ikke godt fra det her! - Du er en optimistisk lille pige.
Undskyld mig. Har I set Thomas?
Sir, vi har et nyt problem. Den rødhårede er på vej op på taget.
Okay. Serrano og Malloy, kom.
Thomas? Thomas!
- Thomas! Det er for farligt! - Christina har brug for min hjælp.
Turk, vi er snart oppe på taget. Land med helikopteren nu.
Jeg går derop.
En galning forsøger at kidnappe præsidentens datter.
Thomas!
Tag det roligt. De ved, hvad de gør.
- Men ved Thomas det? - Hvad mener du?
- Se, Kip. - Er det din spøg?
- Thomas! - Thomas!
- Hvad laver han? - Jeg kan ikke stoppe nu, sir.
- Jeg er nødt til at gøre det her! - Det er nok, Thomas!
Jeg skal redde Christina.
Undskyld!
Undskyld?
Vi er klar til at gå om bord.
Her er din nye ven hr. Pistol. Vær sød, så er han sød ved dig.
Lyder det rimeligt? Kom nu.
- Hvem er du? - Thomas Miller. Jeg redder dig.
Det er din søn, Miller.
Kom.
Skyd ikke! Vi har børn deroppe!
Hold jer nær mig. Lad ikke jeres ven blive vred.
- Jeg skal i skole i morgen. - Ind med dig.
Også dig, prinsesse.
Så letter vi, Turk.
Det skal nok gå.
Så letter vi, Turk.
- Albert! - Alle vil spille helte.
Christina er i helikopteren!
- Åh gud! - Mildred?
Far! Heroppe!
- Red os, far! - Vent!
Nej!
- Far! - Thomas!
Thomas! Vent!
Jeg vil have, at i springer ud! I klarer det!
- Hvad skal vi gøre? - Vi springer.
Thomas?
Thomas! Kom nu!
Du kan gøre det! Jeg sværger!
- Tag min hånd. Intet vil ske. - Jeg tror på dig.
- Vi klarer det, Christina. - Thomas! Nu er jeg her!
På tre. En, to, tre!
Du reddede virkelig mit liv.
Flyvningen er aflyst.
Thomas Miller har altid været en af mine yndlingselever, ikke sandt?
Jeg elsker den knægt! Elsker ham!
Mor!
- Jeg elsker dig så højt. - Jeg elsker også dig.
Undskyld, at jeg tvivlede på dig, Thomas.
- Du var en ægte helt, Thomas. - Mange tak.
Sådan, Thomas! Du var bare for sej, makker!
Jeg havde aldrig klaret det uden en vis persons hjælp.
I skal møde en fantastisk mand: Min far.
Far!
Det her er min far.
Hyggeligt at møde dig.
Du har ret, Albert. Det er, hvem man er, som spiller en rolle.
- Det stemmer. - Thomas!
Godt klaret!
- Godt gået. - Tak.
- Det var, fordi du hjalp mig. - Altid.
Skal vi gå hen og købe en is?
- Hej, Thomas! - Hej.
Har du lyst til at følge mig hjem, Thomas?
- Jeg kom med Jackie og... - Det vil han gerne.
Hvad gør du?
Du har reddet et liv. Nu mangler vi kun pigen.
- Du er nødt til at vinde pigen. - Men jeg kom sammen med dig.
Hej igen.
- Hej. - Hej.
- Hvor er Madison? - Jeg fulgte hende hjem.
- Hun nævnte et bal i morgen... - Og du skal følges med hende?
Nej. Det er måske for sent, men har du lyst til at følges med mig?
Det forstår jeg ikke. Hvad med pigen?
Hun er lige her.
Jeg tager måske endda en kjole på.
Det er en glæde at præsentere vores særlige gæster -
- som er her for at fejre Thomas Miller. Huckapoo!
Tekster: Malene Kramer www.sdimediagroup.com